-Благодаря. -Браво!
Бис! "Лятна песен".
Току-що я изпя.
Ами да я изпее пак!
Или някоя друга песен с "лято" в заглавието.
Благодаря. След кратка почивка ще продължим.
ВЧЕРА СИ Е ЗА ВЧЕРА
-Джак. -Да, сър?
-Харесва ли ти работата? -Бива, благодаря.
Забелязах, че клиентите те харесват.
Старая се да съм приветлив.
За разлика от мен. Аз те харесвам все по-малко.
Ясно.
Брадата ти ми вади очите. Защо не се бръснеш?
Ами...
Не ми харесва, че закъсняваш, нито как се обличаш.
Но най-лошото е, че сякаш намираш работата за под достойнството ти.
Но пък клиентите те харесват. Та...
Ако желаеш, може да започнеш на пълен работен ден.
Добре, чудесно. Ще си помисля.
Има и друг вариант,
до две седмици да изхвърчиш оттук и да дам мястото на завеяната Карън.
Да, класика.
Скоро ще ви отговоря.
Хубаво. Имаш посетител.
Но побързай, трябва да продаваме.
Първо добрата или лошата новина?
Добрата. Няма да понеса още лоши.
Добрата новина е, че си ангажиран за фестивала "Латитюд".
Не думай!
Да! Не е кой знае какво.
Ще си в шатра "Съфолк".
Няма значение! Важното е, че е истински фестивал!
Ти си най-добрият мениджър на света!
"Латитюд"!
Класика.
ФЕСТИВАЛ ЛАТИТЮД
Благодаря ви от сърце!
Бяхте чудесни.
"Динозавър" беше много силна.
Да, почти не обърках текста.
"Чуйте моя страшен глас, динозавърът съм аз!"
Роки, какво правиш тук?
Аз съм роуд мениджър!
БЕЗ ПРОПУСКИ ЗА БЕКСТЕЙДЖА
Значи всички, които казваха,
че си мързелив, безполезен, пияница и пройдоха,
-са грешали? -Точно така.
Изкарвам доста добри пари.
Сега съм ценна брънка в добре смазана машина.
-Добро изпълнение, братле. -Не те видях там.
Честна дума. Спрях за един бърз бонг зад шатрата.
Изненадах се много приятно.
Не че чух много, предвид бонга и тъй нататък.
Както виждам, с Ели още се гушкате сладко.
Не, няма такова нещо.
-Жалко тогава. -Тя е моят мениджър.
Искаш ли да си в бекстейджа на концерта ни?
-И още как! -Ами да вървим тогава!
Кога се върна в Съфолк?
Старая се да живея извън традиционната представа за време.
Може да е било преди седмици, месеци или пък година и половина.
Стигнахме.
Много благодаря!
Какво точно вършиш?
Грижа се всичко да е по конец, поддържам оборудването...
Приготвям сандвичи, чай...
Майчице!
Съжалявам. Извинявай, Майкъл.
Уволнен си.
Заслужих си го.
Уволниха ме.
Цункай Ели и от мен.
-Ние не... -Чао!
-Страхотен ден. -Да, наистина.
Но трябва да спрем. Не мога повече.
Стига глупости. Само ти трябва по-голяма шатра.
Стига си се преструвала,
че сме в някаква вълнуваща история с грандиозен край.
Историята е малка и свършва дотук.
Считам песните си за специални,
ти също смяташ така и те обичам заради това, но...
-Никой друг не мисли така. -Ник обича "Лятна песен".
Всички знаем, че Ник е идиот.
Щом не се е случило досега, ще е нужно чудо да се случи изобщо.
Чудесата се случват.
Говоря сериозно. Това е важен момент за мен.
Няма да ти позволя.
Няма да стана звезда, както мислехме, когато бях на четиринайсет
и изпях добър кавър на "Уондъруол", а ти беше в бекстейджа.
-Не чувам и думичка. -Това е последният ми концерт.
И съм щастлив, че и ти бе на него.
Това е краят на нашия дълъг криволичещ път.
Стига! Светът е пълен с чудеса.
Какви например?
Бенедикт Къмбърбач стана секссимвол.
-Ще размислиш. -Няма.
Започва по-хубав живот.
Имам добро предчувствие.
-Лека нощ, рокзвезда. -Лека.
Добре ли си, приятел?
Само няколко минути.
Може ли да кажа нещо?
Само... да те предупредя.
Говорих с лекаря. Ще ходиш отново.
Но... изгуби брадата си
и два предни зъба.
И макар че е тъжно, за жалост, е и адски смешно.
Затова, въпреки цялата болка, няма да получиш и капка съчувствие.
Хората просто ще ти се смеят.
Какво се случи?
Никой не знае.
Токът по целия свят е прекъснал за 12 секунди.
За лош късмет, точно тогава ти е налетял автобус.
Странното е, че всички го очакваха в полунощ на 2 000.
-Да, Y2K. -Това донякъде се случи.
Беше голяма новина, която ти напълно пропусна
заради онзи автобус.
Е, аз се връщам в училище.
-Ел. -Да?
Благодаря ти за всички грижи.
Пак заповядай. После ще намина пак.
Дали ще съм ти нужен още и ще ме храниш ли и на 64?
Не знам, ще си помисля.
Защо точно на 64?
В какъв смисъл?
Както и да е.
Как така "защо точно на 64"?
СРИВЪТ МОЖЕ ДА Е ПРИЧИНЕН ОТ СЛЪНЧЕВО ИЗРИГВАНЕ
Това е Божи знак.
Да, бил е много сърдит.
Бог е пратил автобуса,
за да не се върна към преподаването?
Точно така! Невероятно е. Бог харесва песните ти.
Ако Бог проявяваше някакъв интерес към песните ми,
поне веднъж щеше да ми уреди писмо от фен, който не е майка ми.
-Или аз. -Да.
Не целя да съм "Бийтълс",
а само да ме аплодират на крака,
но не хора, които си стоят на бара.
Да си кого?
Боже мой!
Каръл, ела да видиш!
Ели каза, че си смешен, но чак такава гледка не очаквах.
Джак! Божичко, зъбите ти!
Зеле!
ДОБРЕ ДОШЪЛ ОТ МЪРТВИТЕ, ДЖАК
А сега подаръците!
Точно така, купихме ти подаръци.
Тоест, те ги купиха. Аз имах натоварена седмица.
Какво имаме тук?
Така.
-Липсват ти зъби. -Досетих се.
Затова е смешно.
Номер две...
-Понеже те блъсна автобус. -Помня.
Наистина ли? Забавно е.
-Има и още един. -Да.
Не знам какво може да е това.
-Нито пък аз. -Нямам представа.
Прилича на лопата за сняг.
Или на безкрако жирафче.
Отвори го!
Добре.
Твоята я прегази автобус.
Изсвири нещо.
-Да, "Лятна песен". -Аз ще взема калъфа.
-Как е хавата, банда? -Какво прави тук?
Уволниха го и сега спи на канапето ни.
-Това може да продължи безкрайно. -Така е.
-И да ти съсипе живота. -Абсолютно.
Много се радвам, че не умря.
-Има нова китара и ще ни посвири. -Супер.
Такава китара се нуждае от велика песен.
Продължавай.
Какво беше това?
"Вчера".
Една от най-хубавите песни, които съм чувала.
Малко е сълзлива, но е добра.
Кога си я написал?
Не съм я писал аз, а Пол Маккартни и "Бийтълс".
Кои?
"Бийтълс".
Моля?
Джон, Пол, Джордж и Ринго.
За бръмбара ли говориш, или за колата?
За попгрупата. Ник, обясни им.
Добре...
Музикантите си въобразяват, че всички имат пространни музикални познания,
и те карат да се чувстваш тъпо, ако не си чувал за някоя група
като "Нютрал Милк Хотел", "Монофоникс" или в случая - "Бийтълс".
Това беше много засукана шега.
Но песента е добра.
-Не е добра. -Напротив.
Не се самобичувай само защото приличаш на карикатура.
Песента е много хубава.
Не, това е една от най-великите песни, писани някога.
Е, не е "Фикс Ю" на "Колдплей".
Не е "Фикс Ю", Каръл, а е една грандиозна творба!
Някой е станал много самонадеян.
Песента беше изключителна. Как така не съм я чувала?
Не знам какво сте намислили, но е странно и нечестно,
след като изгубих два зъба и приличам на заек, но наобратно.
Освен това съм на силни медикаменти. Искам да сляза.
Добре.
-Мислех, че медикаментите ти харесват. -Харесват ми.
Не разбирам защо се сърдиш.
Джак...
Божичко.
Не е възможно.
Така.
Бийтълс
Бръмбар Насекомо
Добре...
Какво стана с "Бийтълс"
Сержант Пепър
Пипер
Май ме вземате за мезе.
ПРИ ПОЖАР СПАСЕТЕ ПЛОЧИТЕ МИ
Б, б...
Боуи, Бек, "Бийч Бойс"...
Не, стига.
Джон Пол Джордж Ринго
Папа Йоан Павел II
Я стига! Не!
Да опитаме с...
Добре, още ги има.
Чайлдиш Гамбино
Доналд Глоувър
Слава Богу! Бог да те поживи, Доналд!
Оейсис
Не. Тогава...
Оейсис Уондъруол
Има логика...
Талантлив юноша "Бъдеща звезда!"
Ел!
Джак.
Наистина ли не знаеш кои са "Бийтълс"?
Наистина.
Добре. Значи се намирам в изключително сложно положение.
До скоро.
Хубава пижама.
Джак!
Дори не знам дали ще си спомня текстовете на песните.
"Елинор Ригби".
"Елинор Ригби живее в църква, в стая, където сватбата..." Не.
"Елинор Ригби кърпи своите чорапи в стая, където..."
Тя...
Имаше ли чорапи?
Ще го направя ли?
Мога ли да го направя?
ПОМОЩ ИЗ ВСЕЛЕНАТА
ОБРАТНО В СССР НАЗАД
-Да? -Четири и едно.
Това е музика за ушите ми.
-Кой е общият делител... -Има някой на прозореца.
-Моля? -Има някой на прозореца.
Дайте ми само секундичка.
А вие намерете още делители на 18.
Може да изкарам още едно участие. Имам нови песни.
Това гаджето ви ли е?
Достатъчно! Не ми е гадже!
Още една песен!
Гаджето ви заряза.
Неловко.
Прав си, беше неловко. Продължаваме.
И какво правел там?
ЕДИН ДЕН ОТ ЖИВОТА
Няма ли да съсипеш тапета с тези бележки?
Това не ми е първа грижа сега.
Първата ти грижа трябва да са нови зъби.
-Взех ти "Пепси". -Нямаме ли "Кола"?
Моля?
"Кока-Кола".
Не знам за какво говориш. Слез, ако огладнееш.
Кока-Кола
Пабло Ескобар
Ясно.
Дали може да станат по-хубави отпреди?
Възнамерявам да се върна към музиката.
Аз съм зъболекар, а не вълшебник.
Да опитаме с червено.
Баща ти беше първият ми пациент.
Оцелях, благодарение на хора като него. Така.
Справих се... Стисни.
...с малко помощ от моите приятели.
Значи...
Бяхме се разбрали.
Да, но имам куп нови песни
и ще искат да ги чуят.
Тогава защо не ни изпълниш някоя?
Добре. Сигурни ли сте?
Разбира се!
С баща ти обичаме да слушаме твоите... неща.
-Нали така, скъпи? -Ами да.
Добре тогава.
Така. Тази се казва...
"Тъй да бъде".
Съжалявам, скъпи. Аз ще отворя.
Но започна добре. Много приятно.
-Тери! Заповядай, скъпи! -Здравей, Шийла.
-Тери е! -Здравейте!
Джак ни свири новата си песен.
-Нали се беше отказал? -Да, тоест, не.
Има нови песни. Как се казваше тази?
-"Карай". -"Тъй да бъде".
Чудесно. Време е за рок, Джак!
Тази не е точно рокпесен...
-Нещо за пиене, Тери? -Татко!
Това вече го слушах.
Съжалявам, татко ти е недодялан.
-Ще пийна една бира. -Чудесно.
Продължавай, сега се връщам.
-Може ли в чаша? -Дадено.
-Готови ли сте? -Да!
Побързай, скъпи, губим търпение.
Извинявай, Джак. Това е моят телефон.
Мардж е.
Здравей, скъпа. Отбих се у Джед и слушаме новата песен на Джак,
-"Той да бъде". -"Тъй да бъде".
Е, явно е започнал пак.
Да.
Знам.
Знам...
Да, знам, знам...
Какво знаеш?
Ще ти звънна после, става ли?
А, добре. До след малко.
Продължавай, младежо.
Пропусни началото, чух го три пъти.
-По-добре да започна отново. -Както искаш.
После може "Лятна песен".
Това е "Тъй да бъде" и вие ще я чуете първи на света!
Все едно Леонардо да нарисува "Мона Лиза" пред очите ви!
Не можете ли да млъкнете само за секунда?
Това май е Мардж.
-Каза, че ще намине. -Ще сложа чайника.
-Мардж! Заповядай! -Здравей!
-Добре мина. -Кафето е чудесно.
Тази песен е съвсем нова.
-Извинете. -Да?
-Вие ли сте мениджърът? -Да.
Аз съм Гавин.
Добре ли си?
Проблемът е в мен. Това е трагичната истина.
Песните са силни, но никой не проявява интерес.
-Проблемът е в Джак Малик. -Не е така.
Просто ми липсва онази тънка разлика между Джей Зи...
и Джей Уай.
Тогава как ще обясниш това?
Ще запишеш албум, г-н Малик.
Ще ви помогна безвъзмездно. Студиото ми е на ваше разположение.
Гавин. Толкова си готин.
Така ли?
Успяхме! Стигнахме върха!
Харесва ли ти?
Невероятна е, Ели!
Имаш ли още песни?
Една-две.
ДЖАК МАЛИК ПЕСНИ НА РЕЛСИ
Нещо за слушане.
Вълнуващо.
Колко струва?
Върви безплатно с всяка покупка. Песни и "Сникърс".
Музика и сирене чедър.
Джак.
Ето и една чудесна история.
Джак, ти работиш в склад за търговия на едро.
Научихме, че купувачите на дребно получават безплатен диск
със закупената кутия "Нескафе" или прах за пране.
А сега ще ни изпееш нова песен.
Това е Джак Малик, пеещият продавач, "В моя живот".
Прекрасно.
Не се пее за препарат за съдове, но е чудесна.
Мислил ли си за песен за търговията на едро?
Не.
Може да я наречеш "В моя склад", вместо "В моя живот".
А сега да видим какво става в "Кухнята на Кери".
Добър ден. Аз съм Кери.
Ако ще да напиша всички песни на "Ролинг Стоунс" и Дейвид Боуи,
пак ще си остана пеещият склададжия.
Не е вярно.
Само дето очевидно е.
Песента беше прекрасна.
За кого я написа?
Спри колата.
Ел...
Тези песни...
Трябва да знаеш нещо за тях.
-Ало? -Обажда се Ед Шийрън.
-Моля? -Ед Шийрън. Музикантът.
Не, сериозно, кой се обажда?
Явно връзката е лоша. Ще звънна пак.
Кой беше?
Каза, че бил Ед Шийрън, музикантът.
Сигурно е Ник.
Ник?
Не, отново е Ед Шийрън.
Дай ми да говоря с Каръл.
Тук няма никаква Каръл.
Напротив, тя винаги е там.
Добре, приятел, отказвам се.
Беше страхотен по телевизията. Прекрасна песен.
Какво каза той?
Каза, че "В моя живот" много му харесала.
А Каръл какво каза?
Нямаше я.
Тя винаги е там.
Може наистина да е бил Ед Шийрън.
Музикантът ли?
Здрасти.
-Здравейте. -Аз съм Ед.
Джак тук ли е?
Ще проверя дали е буден. Изчакай тук, скъпи.
Джак,
търсят те.
-Кой е? -Казва се Ед.
Изглежда много приятен.
Здрасти.
Здравей.
Заповядай.
Тениската ти е наопаки.
Боже...
Ами...
Ох.
Извинявай, че се натрисам така.
Тук вечно има по някоя попзвезда.
Лейди Гага не ни оставя.
-Забавен си. -Поне на външен вид.
Живея наблизо и те гледах по телевизията.
Песента ти беше много добра.
Потърсих те в "Гугъл" и изслушах песните ти в уебсайта на склада.
Те са дори по-добри.
Благодаря ти.
Не ми обръщайте внимание.
Подгряващият изпълнител от европейското ми турне отпадна
и ми се иска да си помислиш.
Какво да си помисля?
Ти да подгряваш.
За теб? Сериозно?
Ами да, защо не?
Кога започвам?
Във вторник.
Да си виждал туршията?
Не.
Във вторник, а не следващия юли?
Вторник. Да нямаш проблем със слуха?
Просто говориш някакви странни неща.
Да, приемам. Благодаря ти.
Колко време ще пея?
Максимум 30 минути.
Иначе хората започват да нервничат.
Искат си рижавия.
Намерих я!
Лека.
-Лека. -Беше ми приятно.
Приличаш на Ед Шийрън.
Аз съм Ед Шийрън.
Добре. Браво.
-А светлинно шоу? -По-добре не.
Добре, понеже разполагам само с фенерчето на телефона си.
Имаш ли бира?
-Сайдер. -Става.
Ще пийна сайдер с човека, който написа "Вчера".
Да...
Мамо, татко, кой изпи сайдера?
Това е откачено!
Наистина. И целият е в татуировки.
Хубав халат.
Не е. Не ми говори.
Онлайн изглеждаше добре, а получих най-отвратителното розово.
А на теб ти трябва нов роуд мениджър още утре.
Защо, няма ли да дойдеш?
Не, разбира се.
Аз съм учителка по математика.
Не мога да менажирам подгряването на Ед Шийрън.
Може пък да можеш.
Във вторник със сигурност не мога.
Имам родителска среща.
И макар че те харесвам, не мога просто да зарежа всичко.
-Ясно. -Съжалявам.
Луси, искаш ли да си ми мениджър във вторник в Москва?
Съжалявам. Бих искала, но репетираме училищната пиеса.
Тогава ни трябва нов резервен план.
-О, не. -Какво?
Хрумна ми една много лоша идея.
Добре дошли!
Как си?
Ето го и него! Здравейте, г-н Шийрън! Аз съм Роки.
Казвайте ми, както ви дойде, но "хубавец" върши добра работа.
Шегувам се. Наричай ме просто Роки.
Приятно ми е, Роки. Джак, с Роки сте отзад.
Концертът довечера ще е малък и задушевен, така че не се тревожи.
Ясно.
Харесвам нещата ти. Особено рапирането.
-Така ли? -Шегувам се.
По-добре остави това на събратята.
Рижав и рап... звучи като майтап.
Може пък и да си прав. Желая ти полет стремглав.
Бива си те! Почакай само.
Така...
Май е по-добре да взема мястото си да заема.
Бум! Затапих те.
Ще летим...
-Шампанско? -Да, моля.
Шампанско, сър?
Нямате ли "кока"?
-Моля? -Вярно... "Пепси", моля.
Разбира се.
Само така, Москва!
Пейте с мен!
По-силно!
По-високо!
Благодаря.
Добре, Москва!
Това беше Джак Малик!
А сега готови ли сте за Ед Шийрън?
По време на тричасов полет и без китара?
Да.
Нали отивахме в Русия, реших да напиша песен за там.
Стори ми се готино, че си избрал "СССР".
Сигурно не се казва така още отпреди да си бил роден.
Страхотно, човече. Парчето за СССР много ми хареса.
Хрумна ми нещо.
Мисля, че всички сме впечатлени от таланта на Джак, нали така?
Ето какво, аз ще изляза оттук, Джак ще излезе оттам
и който напише по-хубава песен за десет минути, печели.
-Каква е наградата? -Просто ще е най-добрият.
Джак Малик, съгласен ли си?
Добре.
И трябва да е нещо съвсем ново,
което да напишеш сега.
-Добре. -Супер.
Все пак смятам, че трябва да има награда.
С толкова пари би могъл да отдели една десетачка.
Дами и господа, днес сме се събрали да проследим една епична битка.
В синия ъгъл е сър Ед Шийрън!
А сега г-н Джак Малик, на когото предстои да бъде сразен!
Джак Малик
1. Вчера. 2. Тя те обича 3. Видях я да стои там. 4. В моя живот
И така...
-Да гласуваме! -Не, без гласуване.
Това беше... интересен момент.
Все ми казваха, че ще се появи някой много по-добър от мен.
Ти определено си по-добър от мен, Джак.
Това беше една от най-хубавите песни, които съм чувал.
Нещата са сложни.
За теб обаче явно не са.
Мисля да си лягам.
Ако някой му е навит, сега е моментът.
Ти си Моцарт, приятелю, а аз съм Салиери.
Лека нощ, Джак.
Здравей.
Аз съм Дебра Хамър, мениджърът на Ед.
Трябва да поговорим.
Вече имам нещо като мениджър, но нека поговорим.
Добре! Чудесно!
Приятна вечер! Ще се видим в Лос Анджелис.
В Лос Анджелис ли?
Имаме нужда от теб в Ел Ей.
Ще ти платим, за да дойдеш и да пишеш песни,
след което ще ги пуснем и ще направиш състояние.
После ще ти отмъкнем повечето от него.
Добре...
Само един въпрос.
Това ли е най-добрият ти вид?
Ще измислим нещо.
Прекрасно!
Ели, Ели!
СЪФОЛК
Като бивш музикален ментор и мениджър на Джак,
а също и шофьор, понеже той няма книжка...
-Загубеняк! -Опитах се да те науча.
-Може да се върнеш на работа при мен. -Не, благодаря.
Че защо му е на някого да напуска Съфолк, докато е жив?
И все пак, щом трябва да ходиш в Лос Анджелис
и да общуваш с извратеняци и наркомани...
-Налага се. -Тогава ти желаем успех!
Или, още по-добре, провал и бързо завръщане!
Провал и бързо завръщане!
-Ще ти липсвам ли? -Разбира се, че ще ми липсваш.
Ще ми липсваш, разбира се.
Щом и бездруго заминаваш, бих могла да те питам всичко.
Как се озовах в погрешната графа?
Как се озовах в графа "приятел и мениджър"...
вместо в графа "И аз я обичам"?
Хайде! Слез веднага, или майка ти ще се напие и няма да държи реч.
-Идваш ли, Ели, мила? -Да.
Слизай, миличък, липсваш ни!
-Джак? -Джак!
Боже. Значи имало графи?
Едно момиче усеща тези неща.
Сериозно, става напечено, така че слизай вече.
-Идвай! -Ели, какво го правиш?
Ели...
Голяма новина в голяма вечер.
-Джак! -Хайде де!
ЛОС АНДЖЕЛИС
Дръж!
Дами.
Джак Малик.
Добре дошъл в скромната ми крайбрежна къщурка.
Благодаря, че дойде чак дотук.
Радвам се да те видя!
И така...
Не си особено привлекателен.
-Не си във форма. -Така е.
Кльощав си, но и някак закръглен.
В продължение на десет години си нямал никакъв успех.
Допреди месец бихме те нарекли пълен провал.
Не бих се изразил точно така.
Може да се каже, че беше пълен провал. Заповядай.
Но сега...
Сега си напипал някаква изключителна композиторска жилка
и искаш да си най-голямата звезда в света!
-Е... -Отговорът тук е "да".
-Тогава да, предполагам. -Без "предполагам". Да!
Предполагам.
Приятел, това, което ти предлагам,
е най-великата отровна чаша на парите и славата.
Ако не желаеш да я изпиеш, което бих разбрала,
тогава се върни да пиеш топла бира в малката сладка Англия.
Но ако искаш да я изпиеш,
искам да чуя от теб: "Дебра, умирам от жажда.
Подай ми проклетата чаша."
Кое избираш?
Ще взема чашата.
Да! Беше супер!
Какво следва?
-Нарича се "Нощ след тежък ден". -Добре. Какво означава?
Още не знам точно.
Започваме, щом си готов.
Стоп, нещо липсва.
Китарата трябва да плаче още по-нежно.
Точно така! Това е!
-Така. Първата... -"Ето, слънцето изгрява"?
Да, тя е изключителна.
-А втората... -Любимата ми.
-"Лятна песен". -Точно така.
Тя е простичка, без да е очарователна.
Как да го обясня... Не ми хареса,
но не ме заинтригува достатъчно,
за да я изслушам пак и да разбера защо.
Зарежи я.
-Да, отпада. -Благодаря ти, Роки.
Понякога искам да не бях отказал цигарите.
В момента умирам за една.
Да...
Какво е това "цигара"?
Какво?
Цигара
Сигарет Град във Франция
Джак, това е Хилъри. Ще работи с теб над имиджа ти.
Трябва ли ми имидж?
Ако нямаш, липсата на имидж става твой имидж.
Музиката ти е толкова радостна.
Ще бъде жалко да бъде съсипана от твоя...
неугледен вид.
Вие двете имате много общо.
Ето го и нашия план.
Ще изберем петте най-добри песни и ще ги пуснем онлайн.
Без визуализации, само музика.
Енигмата Джак Малик.
Ще изчакаме, докато всичко това е оправено,
и тогава ще пуснем изумителен,
епохален двоен албум,
който завинаги ще промени популярната музика.
ИСКАМ ДА ТЕ ХВАНА ЗА РЪКА
Хаштаг Джак Малик, хаштаг Тя те обича.
Веднага усетих, че е звезда.
С него вечно се съревновавахме. Бяхме в развлекателния бизнес.
"Вчера".
Продуцентът на прословутите "Складови песни" Гавин.
Това беше най-великият миг в живота ми.
Той е един Шекспир на попмузиката.
Песните са само пет, но са фундаментални.
Не бяхме чували нищо подобно.
Искаме още песни. Още, още, още!
ЕЛИНОР РИГБИ
Не.
Някъде се пееше за ориз.
Събира ориза!
Къде си кърпеше тъпите чорапи?
Отец Макензи!
Боже, кога ще стигна до "всички самотни хора"?
ЕЛИНОР РИГБИ
ПЕНИ ЛЕЙН ЯГОДОВИ ПОЛЯ
Трябва спешно да замина за Ливърпул.
Сигурно ще е вдъхновяващо.
Да ти посоча ли 50 по-вдъхновяващи места от Ливърпул?
-Ще започна с Горна Долна, САЩ. -Няма нужда.
Да ти изредя ли причините да не можеш да заминеш?
Например обядът с Ернесто, шефът на "Юнивърсъл Мюзик",
от него зависиш?
Или, че трябва да завършиш албума си, да му измислиш име
и да снимаш клиповете към него?
-В събота ще съм се върнал. -В петък!
В петък ще участваш в "Късното късно шоу" с Джеймс Кордън,
а в събота е Голямото маркетинг заседание.
В петък ще бъдеш представен на света, в събота ще бъдеш коронован.
Така да бъде.
Наистина ли се казва Голямото маркетинг заседание?
Да, точно така се казва.
Какво има в Ливърпул, което го няма в Ел Ей?
Мо Салах, Сила Блек, пюре от грах, дъжд.
ЛИВЪРПУЛ
Дом, свиден дом.
-Роки, не си от Ливърпул. -Никога не съм идвал тук.
Джак!
Боже мой!
Как са разбрали, че сме тук? Бързо, качвай се!
Тръгвай!
-Божичко, това е Джак! -Обожавам песните ти!
Стигнахме, момчета. "Ягодово поле".
ЯГОДОВИ ПОЛЯ
Сега сме на "Пени Лейн". Какво я отличава от другите улички?
-Покажете малко почит. -Към какво по-точно?
"А също и Елинор Ригби,
обична съпруга на Томас Удс."
Каква ти е? Приятелка, роднина?
Винаги съм харесвал гробищата. Изгубих девствеността си в едно.
Да!
Огън съм!
Пожарникар! В "Пени Лейн" имаше пожарникар!
Какво?
Имате посетител.
Така ли?
Какво правиш тук?
Минавах наблизо.
-Живееш на 600 км оттук. -Имаш право.
Просто ми се прииска да те видя.
-А ти какво правиш тук? -Проучване.
Така е в музикалната индустрия.
Това е страхотно!
-Гладна ли си? -Като вълк!
-Няма те цяла вечност! -Как са Ник и Каръл?
-Никак не се спогаждат. -Чудесно.
Иначе не бих могъл да ги разбера.
Липсваш ми.
Така...
За мен риба с пържени картофки.
Не, на диета съм. Вместо картофки ще взема салата.
За мен печена сьомга също със салата.
-Нещо друго? -Пържени картофи за гарнитура.
За мен също. И още много бира.
Момичетата сигурно се избиват да спят с теб, откакто си известен.
Не съм известен. Още не.
Е, имаше една рускиня.
Хубаво. Набита ли беше?
Да, доста.
-Последни поръчки? -Не, благодаря.
-Само две брендита. -И много бонбони.
Ами ако ни изхвърлят?
Мислех си... за много кетамин.
А после да се скитаме по улиците на Ливърпул
и с пълно гърло да пеем песни, на които не знаем текста.
Променил си се.
ТУНЕЛ МЪРСИ
ЗДРАВЕЙ И СБОГОМ
Ехо?
-Къде е твоята стая? -Със сигурност не е на този етаж.
-Неловка тишина. -Да.
Много ли се издъних?
В смисъл?
-Като заминах. -В никакъв случай.
Какво ти оставаше иначе?
Това е най-прекрасното и вълнуващо нещо на света.
Може ли да изгася?
Може би.
Дали ще е грешка?
Вероятно.
Боже мой, хвана ме за дупето.
Досега не си го правил.
Е, явно ще правим неща, които не сме правили досега.
Сигурна ли си?
Ами ти?
-Аз попитах пръв. -Честно казано, не знам.
Добре...
Може би не.
Не?
Със сигурност не е грешка да дойдеш в Ливърпул.
И вечерта бе прекрасна, но ми се струва, че...
-Май е грешка да продължим. -Добре.
Аз си имам стая. И мисля, че...
еднократна забивка
би била доста странна нова графа за мен.
Може да не е еднократна.
-Кога се връщаш в Америка? -Утре.
Значи ще е класическа еднократна забивка.
Това не е за мен.
МУЗИКАЛНА БИТКА 2004
Роки!
-Роки, ставай! Да вървим! -Какво?
Трябва да намерим Ели!
-Знам къде е. -Къде?
-В Съфолк. -Не, в Ливърпул е, глупчо!
Така ли? Какво съвпадение!
Търся един ваш гост - Ели Апълтън.
Току-що й поръчахме такси до гарата.
-Господи. -Много ви благодаря.
Ти тръгваш натам, аз - насам. Който стигне пръв, я спира.
-Ето те. -Натам.
-Ще пукна. -Ел!
Дано си заслужава.
На кой перон е влакът за Лондон?
-Шести. -Осми.
-Със сигурност е шести. -Да, вярно, съжалявам.
Да! Да!
Не! Не!
Бързо.
Хайде, вдигни!
Ало?
Да!
Хукнах след теб, но изтървах влака.
-Съжалявам. Трябва да поговорим. -Да поговорим тогава.
-Къде си? -Точно зад теб.
Хапвам сандвич с пържени картофки.
Джак, не искам да досаждам, но трябва да тръгваме за летището.
-Колко време имаме? -Минус един час.
-Роки, този разговор не е за теб. -Разбира се, това е нещо много лично.
Става дума за щастието ви. Снощи преспахте ли заедно?
Не.
Каква загуба!
Ще следя часовника. Имате точно четири минути.
Та...
Относно снощи...
Какво?
Беше нещо почти знаменателно.
После се събудих, паникьосах се и исках да поговорим.
Тогава говори.
Така... Значи...
Понеже ние...
-Как върви дотук? -Не добре.
Нека ти помогна.
Имаше двайсет години да направиш нещо.
Преди двайсет години съм бил на седем.
Добре, имаше десет години.
Но ние винаги сме били като брат и сестра.
А е много лошо...
-брат и сестра да правят секс. -Само че не сме брат и сестра.
-Не точно. Да. -Така че...
Половината си живот чакам да се осъзнаеш и да ме обикнеш.
Обичах те половин живот, а ти замина,
осъзнах, че съм направила погрешен избор.
А сега е още по-сложно, понеже...
Докато свиреше по кръчми, бяхме идеалната двойка,
но сега...
Аз съм учителка в малко градче,
-а ти - най-великият музикант в света. -Не съм.
Само дето май си.
Две минути, дами и господа.
Освен това Дебра е на телефона.
Вечеря с директор на лейбъл и иска да се включиш.
-Махни се, Роки. -Добре, минута и 53 секунди.
За теб винаги ще си остана рошавата Ели,
Ели от графа "забавни приятели",
Ели, която по непонятни причини те вози с колата си...
Моля те, върви и си хвани самолета.
Не сме приключили разговора.
Приключихме го.
Това беше.
Освен ако...
в петък, 11:14 на "Лайм Стрийт" в Ливърпул...
Освен ако не решиш да останеш.
Джак!
Трябва да се качиш на самолета. Какво правиш още там?
Днес не мога да остана.
Чака ме "Късното късно шоу"
и Голямото маркетинг заседание... Направо е нелепо.
Това беше шансът ти.
Хайде, моля те, върви.
Може ли да си взема картофки?
Искам да си щастлив и да правиш прекрасна музика.
Не вземай всичките!
Хайде, тръгвай!
Бъдещето ти е през вратата и наляво към стоянката на такситата.
Съжалявам.
ЕЛ ЕЙ
Добре дошли на Голямото маркетинг заседание!
Прекрасно е, че самият Джак е тук при нас!
Аплодисменти!
Джак, убеден съм, че говоря от името на всички,
когато казвам...
Това е апогеят на кариерите ни!
Да работим над този изумителен албум заедно с теб!
Аплодисменти!
Да!
Не е нужно да ръкопляскате всеки път, но благодаря.
Аплодисменти за г-н Скромност!
-Не, сериозно. -Не се замисля дори!
Както знаете, песните, които бяха пуснати онлайн,
предизвикаха безпрецедентен отзвук.
Сега на нас се пада отговорната задача
да опаковаме всичко това в един неустоим албум.
Самият Джак има някои предложения за заглавие
и поработихме над някои от тях.
Особено забавно ми се стори заглавието
"Клубният бенд "Самотни сърца" на сержант Пепър".
Няма проблем да се посмеем, защото наистина е смешно.
Това са твърде много думи, Джак.
Но в крайна сметка решихме, че е твърде объркващо.
Също така "Белият албум".
Не е политкоректно.
Как така?
Твърде много бяло, Джак.
Знам, че "Аби Роуд" също ти е много на сърце.
Но не изглежда особено добре.
Нека ти го обясня така...
Това е просто някакъв път с коли, които се движат от погрешната страна.
-Нямах предвид точно това. -Но и ние имаме някои идеи.
Не стояхме със скръстени ръце, а се съсредоточихме върху онова,
което отличава този мъж от всеки друг в света на музиката днес.
Той няма сътрудници, съавтори, заимствания,
не кани гостуващи звезди като Карди Би или Бийбър...
Това е простичкият и чист гений
на "Един-единствен мъж".
А като втора фаза,
поради чудото, което е този "Един-единствен мъж",
следва това.
ВСИЧКИ ПЕСНИ, МУЗИКА И ТЕКСТОВЕ САМО ОТ ДЖАК МАЛИК.
Да, нали?
Нека операция "Джак" да започне!
Всяка седмица нова песен
и ново ТВ шоу.
Започваме с Кордън, продължаваме с Кимъл, Фалън, Колбер,
а после "На живо в четвъртък вечер"!
Песен, песен, песен! Шоу, шоу, шоу!
С гръм и трясък!
А сега да вървим да правим пари,
другата Коледа ще се бършем със златна тоалетна хартия!
Дами и господа, посрещнете
единствения и неповторим г-н Джак Малик!
Джак, толкова се радвам да те видя тук!
Песните ти са просто невероятни.
Какъв е животът ти в момента?
Очакванията за албума са направо главозамайващи.
За мен са точно такива.
Кой тук се вълнува за албума?
Чуй само!
Във време, когато над една песен работят понякога по 16 души,
изведнъж се появява мъж с китара, който си пише всичко сам.
Да, но това е нещо естествено.
Вземете Джеймс Тейлър, Стиви Уондър, Брус Спрингстийн...
Не съм изключение.
Но само ти ли си наистина?
Ами... да.
Наистина ли?
-Да. -Отлично.
Колкото и да е странно... Прости ми, но тук обичаме изненадите.
Колкото и да е невероятно, зад кулисите чакат двама мъже,
които претендират за авторството на песните.
Те казват, че твоите песни са дело на тяхната група
"Бийтълс".
Аз не знам...
Да видим какво ще излезе от това.
Дами и господа, чак от Ливърпул, Англия,
моля, посрещнете г-н Пол Маккартни и г-н Ринго Стар!
Хей.
Ощипи ме, да не би да сънувам!
Това ще е най-великият албум на всички времена.
-Наистина е невероятен. -Здравей, Ед!
За малко съм тук и минах да видя как работи геният.
Как точно работиш, първо пишеш музиката или текста?
-Различно е. -Например "Хей, Джуд".
Зад нея сигурно има някаква история.
Да, така е. Написах я за сина на един приятел.
Преживява тежък период
и песента беше опит за утеха.
Не ти вярвам.
-Какво? -Ами...
Това е цяла поредица от гениални идеи.
Но имам предложение за заглавието на песента.
Джуд звучи много старовремско. Така се казва хлапето, нали?
-Какво хлапе? -За което е песента.
А, да, тъжното хлапе.
Нека ти дам един съвет за заглавието.
Няма да ти вземам пари.
"Хей... пич".
Сигурен ли си?
Той е прав. Така е много по-добре.
Дали?
-Наистина ли? -Да.
Не е възможно.
Ще стане велико парче.
Хайде, Джак, събуди се.
Джак, Ели е.
Извинете ме само за минутка.
Ел, радвам се, че се обади.
-Тук започна да става неприятно. -Ами...
-Имам две новини. -Целият съм в слух.
Първата е...
-Голяма е. -Да?
-Хотел "Пиър". -В Горлстън ли?
Който затвори, преди да свиря там?
Отварят го отново.
Шегуваш се. Не се шегувам, истина е.
Страхотно! Това е грандиозна новина!
Направо невероятно!
А каква е втората новина? Едва ли ще бие тази, но все пак...
Втората новина е, че...
Излизам с един човек.
Ясно.
Познавам ли го?
Да. Гавин.
Не исках да научиш от някой друг.
Той винаги ме поставя в правилната графа.
Разбира се.
В графа "истинска любов".
Разбира се.
-Трябва да затварям. -Разбира се.
Добре. Чао.
Какво толкова спешно има, та да не мога да си довърша разговора?
Как да пиша песни,
когато ми се нахвърляте и задушавате творческия ми порив?
Как да творя, когато не ме оставяте сам?
Добре.
Тогава те оставяме, гений такъв.
Не съм гений. Извинявам се.
Не, това си е в правото на една суперзвезда.
Да се отнася с колегите си като с отрепки.
-Значи Ели ти е казала? -Да.
Така и не проумях какво не й харесваш.
На твое място два пъти на ден
щях да я любя като разгонен лъв.
Роки, ако те помоля да млъкнеш, ама наистина да млъкнеш,
-ще проявиш ли разбиране? -Добре.
Тогава ще започна отначало и ще кажа: "Прекрасна новина!
Дано са щастливи и имат чудесни деца!"
Така по-добре ли е?
Не, по-зле е.
Имам и трети вариант.
Съжалявам. Извинявам се на всички.
Но съм много напрегнат.
Какво спешно имаше?
Нищо, просто днес трябва да решим кога и къде ще пуснем албума.
Така че не е нищо важно, само най-важното решение в живота ти.
-Какво? -Задник.
Имам една идея.
ГОРЛСТЪН
Градче като Горлстън не е виждало такова нещо.
Днес в 15:00 на покрива на хотел "Пиър"
Джак Малик, местното момче, което се превърна в поп феномен,
ще пусне своя пръв очакван от всички албум
и това явно се е разчуло.
Може ли?
Я се виж само!
Не искахме да пречим, а само да...
Кой да предположи?
Докато ние долу сме пиели сайдер,
ти си пишел в стаята си "Тя те обича".
Ами...
Ще изпълниш ли нашата песен?
-Вашата ли? -"Тъй да бъде".
Не сме забравили, че ние я чухме първи.
Или поне началото.
И то три пъти.
Толкова се гордеем
с нашето красиво блестящо момче.
Пази си костюма. Толкова е... син.
Е, ще те оставяме.
Едно последно нещо, синко.
Да, татко?
Ще ядеш ли
онези сандвичи с риба тон?
Не, моля те, вземи ги.
Какъв ден! Какъв изключителен ден!
Извинявай.
Джак, Джак!
Е... Изглеждаш добре.
Панталонът ти е доста опънат.
Добре, вече имаш челюст и брадичка.
Не е зле.
Ще се получи.
-Какво? -Нищо.
Да?
Здравей, Ели. Влизай.
Коя е тази?
Дебра, това е Ели. Ели, това е Дебра, моят агент.
Не! Онази Ели ли?
Значи ме е споменавал?
Не, шегувам се.
Не знам нищо за живота му. За мен той е продукт.
Освен ако ти не си била мениджърът му.
В такъв случай, направила си огромна грешка да се откажеш от него.
Невероятно, нали? Отново да сме в хотел "Пиър".
Така си е.
Отивам да огледам сцената.
Пресконференцията е след десет минути.
Чао, влюбени гълъбчета.
Съжалявам, не биваше да тръгвам.
Беше ужасна грешка.
-Не го казвай, моля те. -Ел...
-Чух новите ти песни. Невероятни са. -Не, не са.
Вече дори не знам кой си.
След инцидента всичко се промени. Какво стана?
-Джак! -Ето го и Гавин.
Джак!
Не знам какво да кажа.
Явно знаеш и то е "Джак".
Джак!
Дойдохме да ти пожелаем успех и късмет, да счупиш крак!
Ако падна от покрива, това ще е най-малкото.
Да вървим.
Ели...
Доста е тихо.
Дали да не съкратим програмата?
Наистина е много тихо.
Какво искате?
За концерта. Аз съм музикантът.
Доста е сложно, понеже затворихме преди три седмици.
Аз бих го приела като знак.
Ще се откажа от работата на половин работен ден
и ще стана пак учител.
Какво?
Не. Не се отказвай.
Нямам избор.
Ако станеш пак учител, тогава няма да имаш избор.
Ще вложиш целия си гений в онези деца
и няма да ти остане енергия за собствената ти музика.
А тя е наистина важна.
Моля те.
Добре, леко откачена жено.
Никой не е писал толкова велики песни
за толкова кратко време.
Как го правите?
Честно, не знам.
Понякога имам чувството, че някой друг ги е писал.
Имате ли представа кой?
Какво ви вдъхнови за "Вечните ягодови поля"?
Кой ви беше любимецът?
Джон, Пол, Джордж или Ринго?
-Моля? -Кой ви повлия най-много?
Защо не записвате в "Аби Роуд" като тях?
Кога да очакваме нов албум?
Каква е историята зад "Тъй да бъде"?
Благодаря ви. Време е да отидем на покрива.
Джак, коя е първата ти песен?
Какво ще ни изпълниш днес?
Тук имат хубав бар.
Нали не си пил?
Не съм. Добре де, пих, но това изостря сетивата ми.
Не съм сигурен, приятел.
Добре, започва се.
Може ли преди това да кажа нещо?
Дълго време се чудех защо изобщо съм се родил.
Но сега вече знам.
Роден съм да служа на най-великия музикант на всички времена.
За мен е чест да отворя тази врата
за мига, очакван от целия свят.
Благодаря ти, Рок.
Беше си истинско приключение, нали?
Да, определено.
Е,
започва се.
Не,
не е тази врата.
Да продължим с приключението.
Така.
Тук вече наистина се започва.
Джак!
ИЗПЕЙ "ЛЯТНА ПЕСЕН"
Благодаря, Горлстън!
Помощ!
Изчакайте само минутка.
Здрасти.
Една много странна двойка
чака да те види от един час.
-Да ги разкарам ли? -Не.
Покани ги да влязат.
Имате две минути, странни хора.
Върви, Рок, всичко е наред.
Може ли да поговорим?
Да.
Видях ви на "Пени Лейн", в "Ягодови поля"
и при гроба на Елинор Ригби.
Така е.
Понеже не можете да пеете песни за места, където не сте били.
-Не. -И аз така си помислих.
Искахме само да ви благодарим, това е.
Да ми благодарите?
Явно само ние тримата помним,
а с него не можем да пеем. Затова искахме
да ви благодарим.
Аз също. От все сърце.
Божичко!
Мислех, че ще ме арестувате.
Просто се радваме да чуем песните.
Много ми липсваха.
Не помня текстовете.
И аз се затруднявам.
Знам. "За бенефиса на г-н Кайт" е тотално разбъркана.
-Голяма бъркотия. -Знам.
Ами "Хей, пич"? Сериозно?
Много съжалявам. Ед Шийрън е виновен.
Невероятно!
Имах чувството, че обикалям някаква чужда страна
и най-сетне срещнах хора, които говорят английски!
Никой не е чувал за "Сержант Пепър".
И никой не е живял в жълта подводница.
-Всички живеем в жълта подводница! -Така е!
Аз живея в "Градината на октопода".
Да!
Виж...
Ето какво си мисля аз, Джак.
Свят без "Бийтълс"
е безкрайно по-лош.
Затова ти благодаря. Използвай ги за добро.
Опитвам се, но е трудно
с всички тези пари и успех.
Та аз буквално живея в лъжа.
Разбирам защо се чувстваш така.
Решихме, че това може да помогне.
Моля?
Ето, направихме...
известно проучване.
Здравейте.
Какво ще обичате?
Не знам...
Вие ли сте Джон?
Точно така.
-От Ливърпул? -Точно така.
За мен е чест да се запознаем.
-Джон. -Да?
Живяхте ли щастливо?
Много.
Но не сте постигнали успех.
Казах, че бях много щастлив.
Това означава успех.
Ден след ден работих каквото обичам.
Плавах по целия свят.
Борих се за онова, в което вярвах, и победих...
един-два пъти.
Открих любовта на живота си.
Борих се и за нея.
Изживях живота си с нея.
Борили сте се за нея?
Имаше някои услож...
Простете, как се казвахте?
Джак.
Имаше някои усложнения, млади Джак.
Печалби и загуби.
Предразсъдъци и гордост.
Но...
Накрая всичко се нареди...
чудесно.
Как е твоят любовен живот?
Зле.
Оставих я да ми се изплъзне.
Опитай да си я върнеш.
Искаш ли хубав живот?
Не е сложно.
Разкрий чувствата си на момичето, което обичаш.
И казвай истината
винаги когато е възможно.
Може ли да те прегърна?
Какво?
Толкова е хубаво да те видя!
На колко години си?
-На 78. -Фантастично!
Доживял си до 78!
Ти си много странен човек.
Добре, давай.
Нуждаеш се от сериозна психиатрична помощ.
Вече не.
-Джак? -Ед.
С какво да помогна?
Трябва да те помоля за голяма и необичайна услуга.
УЕМБЛИ
Момчето ми!
Дебра.
Бедният Ед. Същински Йоан Кръстител.
Свестен човек с някои добри попадения,
който всъщност подгряваше света за теб - Месията.
Скоро ще си най-успешният изпълнител в историята на музиката
и причината да имам не само една къща в Малибу,
а цялото крайбрежие.
Беше ми приятно, Дебра.
Някой знае ли защо си тук?
Ще ударя едно рамо на Ед с няколко песни,
а после ще кажа нещичко.
Това с песните е добре.
А нещичкото, което ще казваш...
Аз бих била кратка.
Досега не си казвал нищо интересно
и не виждам защо днес да е различно.
Успешно шоу!
Благодаря. Много ми помогна.
Ти си.
-Тя тук ли е? -Да.
Добре...
Помни плана.
-Щом стигна до последната песен. -Да!
Много ви благодаря!
Концертът не е приключил. Имам още една изненада за вас.
Това е стар приятел, който подгряваше концерта ми в Москва,
а вие го познавате като изключително талантлив музикант.
Моля, посрещнете г-н Джак Малик!
Твой ред е, маестро.
Благодаря ти.
Уембли! Посрещнете на сцената
най-великия човек на света,
моя голям приятел и ваш герой,
Сър Джак Малик!
Да! Джак!
Кога осъзнахте, че синът ви е твърде добър за вас?
Духов оркестър? Плащаме ли на тези смешници?
Хайде всички!
Ела в бекстейджа, Ели.
Ако обичате.
Извинете.
Всички заедно!
Ела насам!
Да ви чуя!
А сега...
нека ви представя един човек.
Пуснете картина от бекстейджа.
Ели!
Това е Ели.
Когато нямах фенове, Ели беше моят единствен фен.
Тя единствена вярваше в мен.
Затова помолих Ед да изляза на сцената днес.
Защото искам да й кажа... а също и на вас...
какво направих.
По дяволите, Ели, излъгах.
Всички песни, които изпях днес, са написани по-рано от четирима мъже.
Това са Джон Ленън, Пол Маккартни,
Джордж Харисън и Ринго Стар.
"Бийтълс".
Те са истинските гении,
а аз съм само един посредник,
който да извади на бял свят техните изключителни неща.
Представих изумителната им работа за своя,
за да изглеждам и аз такъв.
Искам да знаете, че няма да взема пари за това дело, което не е мое.
Предоставям ви всички тези песни безплатно.
-Давай, Роки. -Добре, така...
В момента песните се пускат безплатно онлайн.
Не ме възхвалявайте повече заради това.
И така...
Много съжалявам.
Докато съм тук, имам да кажа и още нещо.
Понеже бях още по-голям глупак.
И искам да благодаря на Ели
за нейната любов...
Ели...
Ел...
Обичам те.
Винаги съм те обичал.
Винаги.
Стига приказки за тази вечер.
Беше ми много приятно!
-Обичаме те, Джак! -Още те обичаме!
Къде е сцената? Кой етаж е този?
-Божичко. -Знам.
Това е твърде много информация наведнъж.
Знам.
Поне да ме беше предупредил да си направя прическа.
Извинявай.
Не си написал никоя от песните?
Това е много лоша постъпка.
-В световен мащаб. -Да, много лоша.
Доста странна ситуация.
Разбира се, знаех си, че съм номер две.
И това не беше зле.
Някои от най-хубавите песни не са стигали до първо място.
Например "Обикновени хора" на "Пълп". Абсолютна класика.
За мен е важно само Ели да е щастлива.
Гавин...
Ти си най-добрият човек.
-Благодаря ти. -Вървете.
-Какво става? -Боже.
Тръгвайте!
-Да побързаме! -По дяволите!
Къде е този негодник? Мърдайте, идиоти!
-Ето го! -Джак!
Джак, моля те, вземи ме. Никой друг не би ме наел.
-Задръж ги, Роки. -Стой, в името на парите!
Ела тук, глупав английски кучи...
Джак!
-Стига, Дебра, излагаш се. -Джак!
Чувствам се като Хари Потър, след като победи Волдемор.
Най-сетне всичко ще е пак нормално.
Не е ли прекрасно?
Кой?
Моля?
Кой е Хари Потър?
Хари Потър
Харолд Потър Британски войник
Никой.
Нищо.
Да си лягаме.
Да.
ДНЕС...
И сега...
Последно!
Да!
ВЧЕРА СИ Е ЗА ВЧЕРА
Превод и субтитри МИЛЕНА БОРИНОВА